Gábor Zoltán 12 éve szolgál Szépvízen. Bevallása szerint az élet megajándékozta minden jóval
Fotó: Gecse Noémi
A faluközösség megbecsült tagja, aki több száz kilométernyi túrán vett részt az elmúlt években, és igyekszik mindent jó hangulattal végezni. Gábor Zoltán, Szépvíz plébánosa hétfőn töltötte be hetvenedik születésnapját, az ünnep kapcsán vele beszélgettünk eddigi életútjáról.
2017. október 30., 16:122017. október 30., 16:12
2017. október 31., 20:052017. október 31., 20:05
– Meséljen gyermekkoráról. Milyen volt az akkori oktatás?
– Csíkjenőfalván születtem 1947. október 30-án, akkor még nem volt szülészet, háznál születtünk. Az óvoda után első négy osztályos elemi tanulmányaimat abban az iskolában végeztem Jenőfalván, amely építésének nyolcvanadik évfordulóját a múlt héten ünnepelte a helyi iskolaközösség. Az 5-7. osztályt, mert akkor ennyit jártunk, már a csíkkarcfalvi iskolában végeztem el. A hét osztály után oklevelet kaptunk, ami után Gyulafehérvárra jelentkeztem.
Barátaim már odajártak, akikkel együtt futballoztunk, s ők elmondták, hogy milyen jó nekik a gimnáziumban. Rajtuk keresztül ismerkedtem meg az iskolával. Felvételizni kellett, Székely Imre barátommal 13 évesen felvonatoztunk a városba, jegyet vásároltunk, átszálltunk kétszer, románul meg tudtuk kérdezni a kalauzokat, hogy boldoguljunk. Az általános iskolában ugyanis a román tanítás során beszélgetésre is oktattak. Jó néven veszem az akkori oktatást, hiszen ezáltal már akkor „jól ropogtattuk” a románt. Gyulafehérváron csodálatos volt. Tágult a látókörünk abban a szellemi gettóban, ami a kommunizmus volt. Komoly zeneoktatás volt, hittant is tanultunk, illetve minden mást, amit a gimnáziumokban kellett. Emellett latinórák is voltak, abból nagyon gyötörtek, ami jó is volt, mert érettségire már felkészülten mentünk ‒ a tanár 800 szót kikérdezett, ha az nem ment másodszorra sem, nem engedett érettségire.
Fotó: Gecse Noémi
– A kántoriskola után miért döntött a teológia mellett?
Ugyanakkor adott volt a helyzet, hiszen kispapokat is ismertünk, voltak barátaim onnan, illetve a nevelés is úgy zajlott a kántoriskolában, hogy nem volt idegen tőlem a teológia. Ezek olyan indíttatást adtak, hogy egyszerű volt választani. A családtagok örültek a döntésnek, számukra sem volt ismeretlen a klerikális miliő, hiszen volt már pap a családban. Azt mondták, fiam, ha te ezt választottad, mi segítünk téged, s te is igyekezzél helyt állni.
Akkor nem volt szabad gyakorlati év, amelyet most hivatástisztázó évnek neveznek. Nekünk hat év volt, aki akart persze bármikor elmehetett, nem tartották ott. Mi harmincegyen kezdtük a teológia első félévét, a második félév végi vizsgákra pedig csak 15-en maradtunk. Kit lányok vittek el, kik egyéb szakmába bolondultak bele, mások úgy érezték, ez nem nekik való, nem bírják a sok imádságot, tanulást. Főleg olyanok hagyták ott, akik más gimnáziumokból jöttek, számukra teljesen idegen volt ez a közeg. Végül 12-en maradtunk, így az utolsó év végén egy Jászvásárról érkezett teológussal kiegészülve,
Fotó: Gecse Noémi
– Hol kezdte meg papi tevékenységét, milyen tapasztalatokat szerzett korábbi szolgálati helyein?
– Napjainkban a felszentelés utáni ebédkor már megtudják a papok, hogy hova helyezték ki őket, én később tudtam meg. Ugyanis a püspök úr helyezett ki, de Bukarestben jóvá kellett hagyják. Június 21-én végeztünk, és december 21-én kaptam a kinevezést. Addig egy-egy hónapos delegációval bíztak meg, azalatt Csíkszentdomokoson és Székelyudvarhelyen szolgáltam. Karácsony előtt két nappal foglaltam el segédlelkészi helyemet Gyergyószárhegyen. Jó főnököm volt Varró András bácsi, az Úr áldja meg. Akkor ő olyan hatvan év körül, én ifjú titán. Sok mindent tanított, hallgattam rá, lelki ember, okos, ügyes plébános volt. Mondhatom, hogy a két év alatt, míg ott voltam, második szüleim lettek ő és a testvére, Zsuzsika néni. Innen Székelyudvarhelyre helyeztek, ahol László Ignác mellett dolgoztunk segédlelkészként Ferencz István osztálytársammal. A katonás plébánostól, elsősorban életrevalóságot tanultunk. Ott sokrétű volt a munka. Például,
Zágonba plébánosként kerültem 1975-ben, a nagy településnek mintegy ötezer lakosa volt, annak fele református, 300 katolikus, kétezer román, amelynek fele roma. A zágoni teendők mellett több szomszédos településre is átjártam misézni. Színes volt az ott töltött négy év, ott ért például a 1977-es földrengés is. Nagyon erős volt a rengés, a zágoni templom is nagyon megrongálódott, de őszre rendbe is hoztuk. Szerettem a híveimet, rendszeresen látogattam őket. Utána áthelyeztek Torjára, ott 26 évet paposkodtam, sűrű fekete hajjal odamentem, s kopaszon eljöttem. Még a faleveleket is ismertem. Ez idő alatt senkivel nem sikerült összevesznem, persze nem is akartam. Jó volt ott is, tudnék még legalább egy napot mesélni. Végül 2004-ben beszéltük meg Bara Ferenc, akkori szépvízi plébánossal, hogy mivel ő szeretett volna közelebb lenni szülőfalujához, Gelencéhez, helyet cserélünk. 2005-ben be is jelentettük az érsek úrnak, aki jóváhagyta kérésünket. Tehát azóta, 12 éve itt vagyok Szépvízen.
Fotó: Gecse Noémi
– Papi munkássága alatt hogyan változott a hívek egyházhoz való viszonyulása? Nehezebb lett-e templomba „csalogatni” a híveket?
– Én nem tapasztaltam azt, hogy korábban többen jártak volna templomba mint most, legalább is az én munkásságom területén. Persze több kolléga is mondja, hogy megfogyatkoztak a hívek, de ez hozzáállás kérdése is. Először a gyermekeknek kell feladatokat adni, bevonni a liturgiába, s utánuk eljönnek a szülők is.
Ez jó. Fogyatkozás van a lakosságszámban is, ez magával hozza, hogy mindenhol kevesebben vagyunk. Annak idején talán azért lehettek telítettebbek egyes templomok, mert nem volt más lehetőség szórakozásra, utazásra, nem voltak autók, nem volt útlevél, s igények sem voltak akkorák, hiszen a látókör is kisebb volt.
– Természetjáró emberként ismerjük. Honnan a természet szeretete?
– Sokat sportoltam már a gimnáziumban is, ott szertornáztam. Elsősorban a nyújtón és a svédládán gyakoroltam, hetente tíz órát. Ettől függetlenül mindig is szerettem a hegyeket járni, olyan családban nőttem fel, hogy rendszeresen kirándultunk, így ismertem is a hegyeket Csíkjenőfalvától keletre és nyugatra is. Mikor pedig ide kerültem,
A túrázást nagyon szeretem, évente elviszem a hetedik, nyolcadik osztályosokat is. Akkor érzem magam a legjobban, ha legalább 15-20 kilométert gyalogoltam. Kisebb fizikai munkákat is végzek, nem vagyok olyan lomha, hogy csak az irodaasztal mellett üljek. Engem az élet megajándékozott minden jóval. A Jóistennek nem tudom eleget megköszönni, annyi jót kaptam. Próbálom köszöngetni, de látom, hogy kevés. A hangulat fontos, hogy jó kedvvel fogjunk a teendőkhöz. Én igyekszem jó hangulattal végezni mindent.
Megküldték a Hivatalos Közlönynek a tanulók jogállásáról, illetve az iskolák megszervezéséről és működéséről szóló keretszabályzatot – közölte szerdán Ligia Deca oktatási miniszter.
A méltányossági elv alapján azok az idős személyek, akiknek 25 évnél többet dolgoztak és fizették a járulékokat, szeptember elejétől nyugdíjemelésre számíthatnak. Senki nem fog kisebb juttatást kapni – nyilatkozta a Maros megyei nyugdíjpénztár vezetője.
Táboroztató hely, előadó- és „koncertterem” kialakítását tervezi a sepsiszentkirályi unitárius egyházközség a paplak udvarán levő csűrben. Augusztus 2-8. között zajlik a csűrfelújító kaláka Szilágyi Szilamér unitárius lelkész felhívására.
Több mint 33.600-an iratkoztak fel a pótérettségire, amely csütörtökön kezdődik a jelentkezők román nyelvi kompetenciáinak szóbeli felmérésével.
Nincsenek híján a versenyszellemnek a 18. Tour of Szeklerland kerékpárosai. Összesen 216-an álltak ma rajtvonalhoz Sepsiszentgyörgyön, hogy teljesítsék a 4,5 kilométeres, Sugásfürdőig tartó prológ szakaszt.
A művészetnek és a tudománynak egy a célja, csak más nyelvet beszélnek – e szavakkal köszöntötte Barabási Albert László világhírű fizikus a jelenlévőket az Üveggyöngyvarázs tudományos fesztivál szerdai hivatalos megnyitóján, a csíkszeredai Mikó-várban.
Lesodródott az útról, majd fának ütközött egy autó szerdán délután Dicsőszentmárton Oláhkocsárd felüli kijáratánál a 14A jelzésű országúton – közli a Maros megyei tűzoltóság.
Hídelemeket kell kiemeljenek a patakmederből csütörtökön reggel Szentegyháza nagyfalusi részén, így nem lehet majd közlekedni a helyszínen a késő délutáni órákig – közli a helyi polgármesteri hivatal.
Lőgyakorlatot tartanak csütörtökön délután két órától a kerekerdői katonai alakulatnál – közli Székelyudvarhely Polgármesteri Hivatala.
A Román Nemzeti Bank (BNR) igazgatótanácsa szerdai ülésén 6,75 százalékról 6,5 százalékra csökkentette a jegybanki alapkamatot augusztus 8-tól.
szóljon hozzá!![Hozzászólások](https://szekelyhon.ro/template/szekelyhon_new/images/dropdown.svg)