Jó szórakozás, de nem veszélytelen a vadfotózás
Fotó: Sándor Csilla
Főként városi környezetben élő ismerősök részéről gyakran hangzanak el arra vonatkozó kérdések, hogy mit kell tenni, ha a természetben medvével találkozunk. Persze ez jogos kérdés, de válaszolni rá nem egyszerű. A kérdezőnek általában van már információja, az újak is érdeklik, de legfőképpen az általa ismertek érvényességéről szeretne megbizonyosodni.
2017. november 04., 19:012017. november 04., 19:01
2017. november 04., 19:022017. november 04., 19:02
Mit kell tenni, ha a természetben medvével találkozunk? Az alábbiakban alapszabályok megfogalmazásától tartózkodunk, inkább néhány viselkedéstani jellemzőt ismertetünk, hisz a medve–ember találkozások kézikönyvét, ennek komoly felelőssége miatt, az Ökoszisztéma Menedzsment Egyesület nevében nem szándékozunk összeállítani.
Nagymértékű, tartós zavarás többnyire azt eredményezi, hogy a tág tűrőképességű faj hozzászokik. Ezt segíti, ha az emberrel való találkozás nem okoz negatív tapasztalatot. A tudományos szakirodalom ezt habituálódásnak vagy habituációnak nevezi, és gyakorlatilag azt jelenti, hogy a gyakori de semleges ingerek elveszítik a jelentőségüket.
A természetes (normális) viselkedésű egyedeknél ilyen nincs. Azok esetében a tűrőképesség vagy tolerancia mértéke irányadó. A tolerancia a habituáció ellenkezője, és azt a zavarási intenzitást jelöli, amit az egyed elvisel anélkül, hogy arra meghatározott módon reagálna. És itt jelenik meg az első és legfontosabb probléma. Amit „az egyed tolerál”, gyakorlatilag arra utal, hogy a tolerancia mértéke egyedi jellemző. S ez valójában így is van. A medve fajra vonatkozó általános szabályok kinyilatkoztatása attól kezdve, hogy minden egyes medvének egyénisége és önálló vérmérséklete van, majdhogynem lehetetlen. Ezért erre meg sem próbálunk kísérletet tenni, csak néhány összefüggésre szeretnénk rávilágítani.
Nem segít a tisztánlátásban az sem, hogy az emberhez szokott és a természetes módon toleránsabb példányok hasonlóképpen reagálnak az ember jelenlétére, habár a viselkedésük oka eltérő.
Ugyanakkor, az emberhez való hozzászokásnak is két módja van. Nem mindegy, hogy egy medve ismételt, rá veszélytelen emberi jelenlétre nem reagál, vagy keresi az emberi eredetű táplálékforrásokat, így a táplálékot és az embert összeköti oly módon, hogy számára az ember jelenléte egyidejűleg táplálék jelenlétét is feltételezi. Ez utóbbiak az emberi eredetű táplálékforrásokhoz szokott példányok. Egy Észak-amerikai kutatócsoport megállapításai szerint
Ugyancsak az említett kutatócsoport szerint a nem vadászott populációk esetében gyakoribb az emberhez szokás.
Az is említést érdemel azonban, hogy nem csak a medve emberhez szokása létezik, hanem az ember medvéhez szokása is. Ez a jelenség főként a medvelesekhez, pontosabban a bizonyos helyeken csoportosult medvék közeli megfigyeléséhez, mint a turizmus egy külön válfajához köthető. Ember–medve habituáció akkor következik be, amikor egy személy kezdeti óvatos viselkedése a medvével szemben idővel átmegy gondatlanságba.
Az ember–medve habituáció is alapvetően medveállomány-sűrűség kérdése, persze alacsony medvelétszám esetén is előfordul nyitott, könnyen hozzáférhető szeméttárolók környékén. Az itteni medvék is emberhez, illetve emberi eredetű táplálékhoz szoktak, de nem tanúsítottak agresszív viselkedést. Következésképp az emberek is szokatlanul alkalmazkodtak a medvékhez, és nem foglalkoznak velük.
A habituáció harmadik formája a medve–medve habituáció. Elsősorban időszakosan táplálékban gazdag élőhelyeken (vadetetőknél, bőséges makktermésű erdőkben, gyümölcsösök környékén, mezőgazdasági területeken stb.) szokatlanul nagy állománykoncentrációk tapasztalhatók.
Medve–medve habituáció esetében az ember is viszonylagos biztonságban érezheti magát, ugyanis: (1) csökken a legfontosabb sérülést okozó interakció, a meglepetés-találkozás (ezek a medvék tágabb toleranciával jellemezhetők); és (2) táplálékbőség lévén, csökken a táplálékféltésből származó támadások valószínűsége is. Az ilyen fajtársakhoz szokott medvék esetében az agresszív interakciók intenzitása és előfordulási gyakorisága is kisebb.
A fent említett három típusú habituáció akár egyidejűleg is előfordulhat.
A nehézség abban áll, hogy nem könnyű a habituálódott és a magasabb toleranciájú egyedek megkülönböztetése, illetve a habituáció többnyire sűrűségfüggő. S azt sem szabad elfelejteni, hogy egyes nem habituált (az állományok nagyobb részéhez tartozó), változó toleranciájú egyedek az ingerekre agresszívan is reagálhatnak.
Továbbá, a döntéshozók számára ismert kellene legyen az úgynevezett medvesűrűség-függő viselkedés elmélete is. Ez az elmélet azt mondja, hogy a medve által okozott emberi sérülések és a medve állománynagysága között összefüggés van, csak ez az összefüggés fordított arányú. Minél nagyobb a medvesűrűség, annál kisebb az emberi sérüléssel járó találkozások gyakorisága. Más szavakkal,
A medve–medve habituáció összefüggésben van a más fajokkal szembeni toleranciával is. Tehát, nem véletlen, hogy például eddig Tusnádfürdőn nem történt tragédia. Ez csak idő kérdése, de a legvalószínűbb oka az ember medvéhez szokása lesz. Az sem véletlen, hogy a bekövetkezett balesetek többsége, ember által ritkán lakott, elhagyatottabb erdős területeken történt. Ugyanakkor, a potenciális beavatkozások és vadászati kvóták incidensekhez való kötése is tévút, mivel alacsonyabb medvesűrűségek esetén valószínűbbek a konfliktusok, s az itteni beavatkozások a helyi populációkra nagyobb negatív hatással vannak, mint a magas állománysűrűséggel jellemezhető területeken.
A szerző vadgazdamérnök, ÖME-elnök
Egy általánosan ismert gyermekmondóka szerint a három ember végű hónap közül a „szeptember szép ember, november csúf ember, december rossz ember.”
Nyakrándító becsapódások, gépet, pilótát megdolgozó pálya, adrenalinbombával járó tetőn landolás, remekül szórakozó közönség – videón mutatjuk az augusztus utolsó napján szervezett 2024-es csíkszentkirályi roncsderbit.
Jókora ütközések, a roncsok rommá törése, hatalmas borulások – Csíkszék leglátványosabb autós közönségszórakoztató rendezvénye, a csíkszentkirályi roncsderbi ötödik kiadásán mindenből jutott bőven szombaton. Idén új bajnokot avattak.
Nem kerülte el a beharangozott viharos időjárás a Fekete-tenger romániai partszakaszát, számos helyre riasztották a Konstanca megyei tűzoltókat menteni, valamint az ítéletidő utáni károk elhárítására. Székelyföldiek is posztoltak a tengeri körülményekről.
Talán nem túlzás azt állítani, hogy a Farkaslaki Szenes Napok fesztivállá nőtte ki magát: az egykor egy zöldággal díszített kis sátorral és kisméretű színpaddal életre hívott esemény mára rendszeresen húszezer körüli látogatót vonz.
Olyan hely a Vásárhelyi Forgatag, ahol már tizenegyedik alkalommal találkozik a város magyarsága, és ahol érzi: tartozik valahová.
Szabadság, tánc, zene – így foglalják össze a fesztiválozók egy szóban, mit is jelent számukra a Sepsi Tabakó. Az esemény harmadik estéjéhez közeledve a fiatalok egy utolsó, pörgős estére készülődnek, hiszen a fesztivál ma éri el a csúcspontját.
Idén új köntösben fogadta a több ezres tömeget a Sepsi Tabakó: a dohánygyár helyett a Sepsi Aréna melletti területet alakították fesztiválhelyszínné.
Az informatikai rendszer karbantartási munkálatai miatt a magyar hatóságok vasárnap hajnalban 3 és 4 óra között lezárják a román–magyar határátkelőket – figyelmeztetett szombaton a bukaresti külügyminisztérium.
A városi könyvtár minden zegzuga élettel telt meg péntek este Székelyudvarhelyen, a Nyitott Könyvek Éjszakáján. A gyerekfoglalkozások mellett a felnőttek is számos program közül válogathattak az est folyamán.
szóljon hozzá!![Hozzászólások](https://szekelyhon.ro/template/szekelyhon_new/images/dropdown.svg)